Rakousko
- Podrobnosti
- Zveřejněno: 21. 7. 2007 18:52
- Zobrazení: 891
Voda v Rakousku
20. – 22. 5. 2005
Účast: Jirka Mrkos, Pepa Boháč, Bohouš, Králík, Maťa, Matěj, Noris, Helena, Jára, Petr, Perta, Íí, Marťa + Sojka na C2, Barča + Verča na pálavě
Pátek 20.5.
Přejezd k Salze
Z loděnice se nevyjíždělo pohromadě, ale kolem jedenácté se všichni setkáváme na parkovišti u Salzy. Jedno z aut doráží chudší o dvacet Euro – občas se prostě nevyplácí frčet přes obec sedmdesátkou. Trochu se večer pokecalo a šlo se spát.
Sobota 21.5.
Sjetí Salzy
Hned od rána pařilo sluníčko, najedli jsme se, naskákali do aut a přejeli na soutok s Leasingem. Poslali jsem auta dolů a chtěli vyrazit, jenže Pepa Boháč zjistil, že nemá pádlo. Takže jsme se domluvili, že pojedeme napřed a že nás dožene. Ve Wildalpenu ukazoval vodočet 200 cm, takže docela slušný stav vody – vlny houpaly, občas překopávaly a pálavu pořád dost zalívaly. Dorazili jsme k soutěsce a nikdo nevěděl, jaké to tam za tohoto stavu bude. Nakonec to ale bylo lehčí, než celý úsek před tím. Po plavbě jsme vynesly lodě k autů a odjeli do Wildalpenu, kde jsme ještě chvíli blbli na vodě a Jára s Matějem si chtěli sjet schody – to je takový místní přibližně kilometrový úsek, kde se pořád padá z jednoho stupně do druhého. Jára to odpádloval celé, Matěj to vzdal po čtvrtém válečku.
Neděle 22.5.
Sjetí Steyeru
Po ránu přejíždíme a pod vodopádem se převlékáme a pro změnu zjišťujeme, že nemají pádlo ty polena Verča s Barčou. A tak čekáme… A pak se vyráží – Íí se vzápětí na kajaku cvaká, plave a odnáší si z této rozplavby monokla. Pomalu dojíždíme k nejtěžšímu místu, kde plave Petra, Noris a Íí eskymuje a pálava vylejvá. O kousek dál na slalomáku plave Klára a trhá si vazy v koleni. Pak už naštěstí dojíždíme v pohodě a hurá domů. Na hranicích pro jistotu platíme ještě jednu pokutu (37 Euro) za zastavení v odstavném pruhu, nebo co? Pak nám ještě tak trochu popadaly lodě z vleku, ale jinak to byla vydařená akce.
Splácala: Íí
Úprava a přepisování: Hujer